ALICE PEEGLITAGUSES MAAILMAS
Lewis Carrolli samanimelise jutustuse ainetel
II osa
Niisiis! Mööda aiateed tuli Alice'i poole tõeline Must Kuninganna.
Lähen talle õige vastu.
Kui ma ei lähe tema poole, vaid eemale, siis ehk õnnestub mul teda kohata.
Kust sa siia sattusid ja kuhu sa kiirustad?
Vaata mulle silma, vasta viisakalt ja ära mudi sõrmi!
Nõnda! Nüüd vasta ja ära unusta lisamast "teie kõrgeausus".
Ma lihtsalt tahtsin heita pilku aeda, teie kõrgeausus.
Kas see on siis aed?!
Ma olen näinud selliseid aedu, mille kõrval see siin on hüljatud kõnnumaa.
Veel oli mul soov tõusta künka tippu. - Kas see on küngas?!
Olen näinud selliseid künkaid, mille kõrval see on lihtsalt org.
No ei!
Küngas ei saa kuidagi olla org! See on juba täielik jama!
Kas see on jama?!
Olen kuulnud sellist jama, mille kõrval see on mõistlik nagu sõnaraamat.
Minu meelest on peeglitagune maa hirmus sarnane malelauale.
Ja siin ongi malendid! Oi-oi, kui huvitav!
Aga mina, ma tahaksin, et mind võetaks sellesse mängu.
Noh, kasvõi etturina.
Kuigi, loomulikult, meeldiks mulle kõige enam olla kuninganna.
Seda on lihtne korraldada: saad valge kuninganna etturiks.
Praegu seisad sa teisel ruudureal. Jõuad kaheksandani - saad kuningannaks.
Ettur, nagu sa tead, võib esimese käiguna hüpata üle ruudu.
Seega kolmandasse ruutu kihutad sa ilmselt rongiga.
Neljandal real kohtad sa Kiigajoni ja Käägajoni.
Viies ruut on veega üle valatud.
Kuuendal on end sisse seadnud Kuugel-Muugel.
Sa vaikid?
Kas ma peaksin midagi ütlema?
Sa peaksid mind tänama lahkete selgituste eest!
Mis siis ikka, oletame, et nii sa tegidki.
Niisiis! Seitsmes väli on üleni metsa kasvanud. Kuid rüütel hobusel viib su sealt läbi.
Noh? Aga kaheksandal ruudureal kohtume me nagu võrdsed.
Sinust saab kuninganna ja selle puhul korraldame me pidusöögi.
Kiiremini! Kiiremini!
Kas on veel kaugel, ah?
Mitte "veel", aga "juba". Minut tagasi jooksime mööda. Kiiremini!
Nüüd võid puhata.
Mida see tähendab? Selle sama puu alla me jäimegi?
Aga muidugi! Mida sina siis tahtsid?
Aga meil on nii, et kui kaua jooksed, jõuad tingimata kuhugi teise kohta.
Milline mahajäänud maa teil on!
Siin, mõistad, tuleb joosta kõigest väest, et samale kohale püsima jääda.
Aga et jõuda teise kohta, tuleb joosta kaks korda kiiremini.
Läksime! - Mul on siingi hea, ainult hirmsasti tahaks juua.
Selles mures on lihtne aidata. Kuivikut tahad?
Alice arvas, et keelduda oleks viisakusetu,
kuigi kuivik oli väga kuiv ja oleks ta peaaegu lämmatanud.
Kuni sa janu kustutad, jätan su üksi.
Ära ole kühmus, kinganinad väljapoole ja pea meele, kes sa oled. Hüvasti!
Kes see seal on? Sumiseb nagu mesilassülem.
Muidugi need ei olnud mesilased.
Tõtt öelda olid need elevandid, milles Alice varsti veendus.
See avastus võttis tal hinge kinni.
On alles naljakas!
Kui minult kodus küsitakse, kuidas mulle siin meeldis, ütlen:
"Oli väga meeldiv jalutuskäik, ainult et palav oli ja elevandid olid nii pealetükkivad!"
Siis meenus Alice'ile, et ta on ettur ja peab tegema käigu.
Teie piletid.
Kus on sinu pilet, tütarlaps?
Ära hoia teda kinni, tütarlaps! Tead sa ka, kui palju tema aeg maksab?
Tuhat naela üks minut.
Kahjuks ei ole mul piletit. Seal, kus ma peale tulin, ei olnud kassat.
Polnud kohta kassale. Tead sa, kui palju seal maa maksab?
Tuhat naela toll.
Pilet tulnuks osta vedurijuhi käest.
Inimeselt, kes juhib rongi. Kas tead, kui palju maksab vedurisuits?
Tuhat naela üks pahvak.
Parem olla vait.
Ja suureks üllatuseks Alice'ile, mõtlesid teised kooris sama:
"Ole parem vait! Tead, mis maksab jutuajamine? Tuhat naela üks sõna."
Loodan, et te mõistate, mis tähendab "mõelda kooris"?
Sest mulle, kui aus olla, on see segane.
Ja üldse! Sa ei sõida hoopiski õiges suunas!
Oi, kui naljakad jõehobukesed! Huvitav, kuhu nad lendavad?
See on ilmselt liblikas.
Siis meenus Alice'ile, et ta on juba neljandal ruudureal ja on aeg minna edasi.
KIIGAJONI MAJA JUURDE KÄÄGAJONI MAJA JUURDE
Ju võtnud te jutuks: "Elu vaid muinasjutus, et eal see ei muutuks!"
On siis muinasloos kerge?
Kui jutus selles on oht ikka alles:
sest segadus seal ja mõistmatus seal, sest teadmatus seal ja ebameeldivus seal.
Nii keerdus see elu, kuid selles on võlu:
ei saa ilma ohuta sammugi astuda!
Totter ja kentsakas on jutus loodu.
Siin kõik on teistmoodi: kõik justkui pea peal!
Kuhu ka vaatad - küsimärgid umbsoodu!
Kuhu ka vaatad, no kuhu ka vaatad: kõik segane seal!